Степан Хмара: «Довкола Тимошенко створюється небезпечне для українців ядро»
Відомий своєю принциповістю та безкомпромісністю народний депутат Степан Хмара, 67 років, оцінює дії Юлії Тимошенко й Віктора Ющенка Та сумнівається в результатах соціологічних досліджень.
Нині в Україні час для компромісів чи безкомпромісності?
— Компромісу треба шукати завжди. Але є межа, переступати яку не можна. Скажімо, мотиви президента щодо підписання меморандуму з Януковичем цілком зрозумілі, але грубою помилкою є спроба звільнити від відповідальності фальсифікаторів минулорічних виборів. Ясно, що правових підстав для виконання цього пункту меморандуму немає. Проте політична воля вищого керівництва може вплинути на дотримання законів.
Після скандального розриву і Юлія Тимошенко, і наші урядовці поспішили з візитами до Москви. Як гадаєте, чому?
- Комплекс малоросійства, меншовартості притаманний багатьом нашим політикам. Особливо з вищих щаблів. Юлії Володимирівні слід було їхати до Москви, будучи прем'єром. За сім місяців вона цього так і не зробила, що не сприяло захисту наших національних інтересів чи зміцненню українських позицій. Адже нагальних для держави проблем було достатньо. З політичної точки зору всі ці московські візити є помилкою. Зрозуміло, що триває боротьба за прихильність Кремля і його підтримку на наступних виборах. Загравання з Москвою, запопадливість перед нею — небезпечні.
У чому полягає ця небезпека?
— Той, хто просить, обов'язково обіцяє щось навзамін. Мене дуже турбує, що Юлію Володимирівну супроводжував до Москви Олександр Турчинов. Чи не попливли туди наші державні таємниці, адже він донедавна очолював СБУ?
Ви довго були соратником Тимошенко, добре її знаєте. Вона може стати знаряддям в руках Кремля?
— Щодо знаряддя — сказати важко. Але знаю напевне: Юлія Володимирівна не гребуватиме нічим заради досягнення своєї мети. А саме — отримати якомога більшу підтримку в майбутньому парламенті й стати прем'єр-міністром. Після конституційної реформи - фактично першою особою в державі. На це й була спрямована її вереснева піар акція: залучення міжнародного авантюриста Березовського, спроби піддати сумніву легітимність обрання Віктора Ющенка та інше.
Якщо Тимошенко прийде до влади, політика України залишиться проєвропейською?
— Я запитав би так: чи буде наша політика проукраїнською? Сумнівно. Погляньмо, що сталося з фракцією БЮТ у парламенті. її кістяк тепер становлять вчорашні кучмісти, відверті українофоби, особи, пов'язані з мафіозними колами та великим бізнесом. Це не ті люди, які боротимуться за законність і справедливість. Вони відстоюватимуть свої власні, корисливі інтереси.
Те саме відбувається і в партії "Батьківщина". Усе вирішують дві людини — Тимошенко та Турчинов. Авторитарний стиль керівництва, жодної внутрішньопартійної демократії. Як буває в мафіозних структурах: на чолі хрещений батько, тобто мама, а всі решта покірно виконують її волю.
Довкола Тимошенко створюється небезпечне для українців ядро. Тому її перемога становить загрозу для демократії в Україні. Якщо дати Тимошенко повноту влади, матимемо жорсткий авторитарний режим. Причому це буде диктатура антиукраїнського характеру.
Тим часом рейтинги національно-демократичних сил викликають подив...
— Соціологічні опитування в нас дуже дивні. Згідно з ними, до парламенту пройде Наталя Вітренко, яка не має в Україні ані структур, ані впливу. Натомість Українській Народній Партії прогнозують пів відсотка. Але ж сама чисельність УНП свідчить про її прохідність. Не знаю, такі рейтинги роблять свідомо чи через брак кваліфікації.
УНП і Народний Рух України вже заявили про підтримку президента. Чи свідчить це про початок створення блоку Віктора Ющенка?
- Ці попередні заяви нічого не означають. Конкретніше можна буде казати тоді, коли питання обговорять партійні організації, а потім з'їзди.
Що, на вашу думку, тепер має робити президент?
— Президент повинен стати зрозумілішим суспільству. Він відставив уряд, а причини цього так і не пояснив. Хоча вони очевидні: економічні провали, від'ємне сальдо торгівлі, уповільнення економічного зростання. А уряд думає про вибори!
Віктор Ющенко має бути взірцевим гарантом Конституції. Тут він також припускався помилок. Назвав свою канцелярію Державним секретаріатом, що не відповідало Основному Закону. Призвело це до того, що держсекретар Олександр Зінченко дбав про свою політичну кар'єру, а не про максимально ефективне забезпечення діяльності президента. У результаті Ющенко не володів всебічною інформацією, не знав результатів об'єктивних аналітичних досліджень.
Зрештою, Ющенкові слід змінити кадрову політику. Критеріями підбору людей мають бути професіоналізм, патріотизм і порядність. Тоді помилок поменшає.
Анатолій МАРЦИНОВСЬКИЙ