Перші думки про вибори 2006 в Україні
По-перше, вибори проголосять такими, що було проведено чесно та відкрито, вперше в Україні з 1994 року. Це контрастуватиме з виборами у Білорусії та загальній поганій ситуації з демократією в СНД. ОБСЄ/ Рада Європи/ ЄС високо відзначили ці вибори.
По-друге, Ющенко заслуговує на високу похвалу за цей прогрес.
По-третє, проведення вільних та чесних виборів створить тиск на ЄС щодо зміни його пасивності, яка існує з часу обрання Ющенка.
По-четверте, схема голосування нагадує 2004 рік, за винятком того, що Янукович не отримає 44%, як це було тоді. Проте, ще зарано говорити, оскільки підраховано лише 20% голосів.
По-п’яте, Ющенко (а отже і «Наша Україна») – президент-“камікадзе”. Він наробив значну кількість помилок у 2005, включаючи відставку уряду Тимошенко та розділення помаранчевого табору, підписання меморандуму з Януковичем та тримання на посаді Піскуна до жовтня, таким чином не порушуючи позовів проти високопосадовців, також він погано справився з газовою угодою. Крім того, він втратив рік, коли мав повноваження Кучми і не скористався ними для затвердження свого авторитету в країні.
Нарешті, Тимошенко прийшла другою внаслідок помилок “камікадзе” Ющенка, що призвело до того, що голоси помаранчевих протестувальників перейшли до неї, а не до «Пори». «Наша Україна» проявила себе занадто самовпевнено, як по відношеню до помаранчевих виборців, так і по відношенню до самого Ющенка.
Високопоставлені помаранчеві бізнесмени, звинувачені у вересні в корупції, відмовились поступитися своїм місцем в Нашій Україні, ігноруючи поради Ющенка. Політичні партії в нашій Україна відмовилися злитися в одну пропрезидентську партію.
Економіка ніколи, так само і на цих виборах, не заохочувала виборців. Рівень ВВП у 2% чи 12% - це не те, чим керуватиметься український виборець. Негативне голосування завжди залишається головним фактором українських виборів.
Помаранчева коаліція завжди була найбільш реальним вибором України з двох причин:
а) щоб послати сигнал Заходу та Росії про стійкий розвиток Помаранчевої Революції та демократичні зміни,
б) будь-яка угода з Януковичем/Регіонами стала б політичною загибеллю Ющенка. Це те, про що я говорив тижнями, і що луною озивається в коментарях Литвина, Тимошенко та інших. Наша Україна, яка прийшла третьою, не має ніякої політичної сили для того, щоб укладати будь-які угоди з Регіонами, які мають набагато більше голосів.
Ющенку не вдалося усвідомити важливий, мабуть навіть найбільш важливий, фактор, який був рушійною силою Помаранчевої Революції – відчуття несправедливості через зловживання адміністрації, корупцію та бандитів, які керують Україною. Прем’єр Міністр Юрій Єхануров абсолютно не зрозумів це почуття, що можна побачити з запрошення ним українських олігархів на зустріч у жовтні, на якій він назвав їх “українською національною буржуазією”.
Верховенство права не може розвиватися без того, щоб розібратися з цими ознаками минулого – фальсифікацією виборів у 2004, корупцією на високому рівні, хто замовив вбивство Гонгадзе та отруєння Ющенка.
Янукович – не перетворений лідер:
а) він привітав Лукашенка з “перемогою”. Ющенко та Міністерство закордонних справ зайняли позицію Заходу щодо виборів у Білорусії.
б) він так і не визнав свою поразку у 2004. Перша п’ятірка Регіоніввключає Януковича, Тараса Чорновола, сепаратиста Євгена Кушнарьова та інших, які є поганим вибором, якщо Янукович збирався стати на позицію примирення. Протягом виборів вони продовжували відкидати легітимність помаранчевої Революції, називаючи її “незаконним державним переворотом”, “помаранчевими щурами” тощо.
в) коментарі США стосовно Регіонів є неоднозначними: чи маємо прийняти їхню програму за чисту монету (Андерс Аслунд), чи маємо ми проігнорувати їхню програму, оскільки існують проєвропейські бізнесмени, готові змінити обличчя Регіонів (Адріан Каратницький).
Якщо перше, тоді Регіони (на додачу до економічних реформ) виступають проти членства у НАТО, за повне членство Єдиному економічному просторі СНД та російську мову, якдержавну. Регіони голосували проти законодавства по СОТ.
Тимошенко може стати Прем’єр-міністром чи Спікером Ради. Її репутація в уряді є неоднозначною, не лише негативною. Більшість з того, за що хвалять Ющенка та «Нашу Україну» в економічному плані, було започатковано за її уряду.Ці вибори показали, що демократичний прогрес України зміцнів після Помаранчевої Революції. Вибір помаранчевої коаліції сприятиме отриманню Україною MAP у Ризі у листопаді. На судження стосовно демократичного прогресу в Україні не має негативно впливати антипатія до майбутньої коаліції.
Я сумніваюся, що парламент протримається свій повний термін у п’ять років. Суперечності, властиві зокрема Партії Регіонів, призведуть до вибуху.
Тарас Кузьо, The Action Ukraine Report
Київ, Україна, Вівторок, 26 березня 2006