![Павел Бондаренко](https://i.obozrevatel.com/person/2021/8/3/1039815428785053895566147323451o.jpg?size=100x100)
Блог | Холоденький квас на разлив: что на самом деле было в бочках
Виртуальный мемориал погибших борцов за украинскую независимость: почтите Героев минутой вашего внимания!
![Холоденький квас на разлив: что на самом деле было в бочках](https://i.obozrevatel.com/news/2024/7/10/scale1200.png?size=1944x924)
"Апомнишь"...
Жарко, да? Хочется чего-нибудь холодненького – кваска или сока. Не проблема – рядом магазин и там – на любой вкус и любой ценой. В зависимости от напитка и его качества.
Далее текст на языке оригинала
А от в "світлому радянському минулому" все було не так. На вулицях стояли бочки з квасом на 900 літрів, з яких продавці наливали або в кухлі, або в склянки, або у вашу тару - переважно скляні банки з-під маринованих огірків, або й поліетиленові пакети. Через кілька годин стояння на сонці квас набував - скажімо так - кімнатної температури, яке вже там "холодненьке".
Скажуть: зате тоді буда якість. Ага, була. Теоретично і для тих, хто не знав пікантних подробиць. Бочки ті були справжнім розсадником. Адже наливалися багаторазово, а милися... Ну, як милися такі штуки в умовах радянської торгівлі...
Тай технологія виробництва була для кожного заводу окрема - досвідчені покупці питали "Чий квас/пиво?"
А соки наливали або у спеціальних відділах гастрономів, або в скіних будках. Теж в скляні "гранчаки" багаторазового використання. Які теж милися теоретично. Привіт пан герпес, пані холеро, містер Боткін, мсьє туберкульоз. Було і охолодження. Теоретично, але далеко не завжди.
Скажуть: зате тоді була якість. Ага, була. Теоретично. На практиці соки ті продавці безбожно розводили. Треба ж собі щось в кишеню покласти і начальник чекає теж...
Тепер ось що. Працювати продавцем на розливі квасу, соків, а тим більше пива - то було дуже козирно. То була "блатна" робота. Бо на соках-водах та квасі-пиві робилися гарні гроші. В курортних зонах щоб потрапити на таку роботу, давали або хабарі чималенькі, або "відкати" щоденні - як домовишся. І все це швидко "відбивалося".
Будь-який досвідчений продавець квасу на тій діжці розповість вам з півдесятка маленьких "хитрощів", які за сезон продажів давали стільки "навару", що він годував решту року. А пиво... То взагалі Клондайк.
Це зараз вам і одноразові склянки, і повний долив, і ввічливість продавців, і стерильне пакування. А тоді...
До слова: сам ще застав таку сцену:
Напівпідвал пивнухи-розливайки, я кому з темних кутків трохи тхнуло сечею, бо пиво проситься на волю, а туалета поблизу немає. Столики для "стояння" страшного вигляду, заставлені півлітровими скляними кружками (щоб по кілька разів в черзі не стояти), мужики після роботі "відтягуються".
На продажу за гратами з фарбованої арматури - товста продавчиня у несвіжому халаті. Кричить така:
- Мужики, вам розбавляти чи не доливати?!
І одностайне ревіння мужиків:
- Не доливати!!!