Позолотити ручку олігарху
Віртуальний меморіал загиблих борців за українську незалежність: вшануйте Героїв хвилиною вашої уваги!
![Позолотити ручку олігарху](https://i.obozrevatel.com/2013/10/31/953286.jpg?size=1944x924)
Приємно, що останнім часом громадяни України все частіше і частіше об'єднуються, зрозумівши, що разом вирішувати виниклі проблеми легше і простіше. На цей раз, завидною згуртованістю порадували нас власники найбільших медіахолдингів, які вирішили звести свої телеканали в єдиний платний пакет, який буде подаватися з супутника в кодованому вигляді.
У пакеті передбачається об'єднати продукцію медіахолдингів "Україна" (Ринат Ахметов), StarlightMedia (Віктор Пінчук), Inter Media Group (Дмитро Фірташ) і 1 +1 Media (Ігор Коломойський). У ньому буде 20 каналів і, щоб мати можливість насолодитися інтелектуальними шедеврами наших телевізійників, достатньо буде з кожного поціновувача їх шедевральною продукції якихось 8 гривень на місяць.
Що можна сказати з цього приводу? Та тільки те, що гроші за задоволення дивитися телевізор слід було брати вже давно. Треба було давно, а виходить тільки зараз. Бо лише сьогодні держава, вклавши сотні мільйонів доларів, забезпечило переклад телемовлення в цифру, без чого будь-яке кодування в принципі неможливо. Нам говорили, що такими є вимоги часу і від цього всі тільки виграють. Спасибі, тепер дійсно ясно, хто від цього виграв, і в чиїх інтересах це робилося.
Мають рацію мудрі вівчарі, вважаючи, що перед тим, як стригти овечку, потрібно почекати, поки відросте те, що від неї треба. Схоже, наші медіа-магнати дочекалися. Загалом, явне дежавю в дусі 90-их, коли перед тим, як щось приватизувати за копійки, закуповувалося нове обладнання, проводився серйозний ремонт, з вкладенням великих державних коштів - щоб солодше потім йшов процес первісного нагромадження капіталу.
Чи не обійдуся без компліменту - наших баранів і вівцям рішуче пощастило на дивовижних вівчарів. Замутити бізнес на державних виробничих потужностях (телевежі, обладнання, приміщення), фактично з одного тонюсенькой татком установчих паперів, секретаркою да прибиральницею - і поиметь (на рівному місці!) Мільйони за рекламу, плюс необмежені можливості зомбувати наївну публіку перед виборами - не Вища Чи це пілотаж вітчизняних Остапів Бендерів!
Власне, мене ніколи не цікавило, за скільки фірташі, ахметови, пінчуки і коломойські придбали мас-медійні холдинги, білдінг і мордінгі, хоча не завадило б поцікавитися, чи платили вони за них взагалі?
Ні для кого не секрет, що сталося з нашим телебаченням за роки суверенності вписується в два етапи: перший - коли НАШЕ стало ЇХ. І другий, нинішній - коли ВОНИ попросили НАС за користування КОЛИШНІМ НАШИМ трошки приплачувати, адже будь творчу працю (а вони серйозно вважають, що з нуля створили нове українське телебачення) треба винагороджувати матеріально. Загальна вартість ЄДИНОГО пакета приблизно 10 - 15 мільйонів на місяць у твердій валюті. Тобто, на одному тільки телебаченні чудова четвірка вівчарів хоче мати стабільний місячний заробіток за 3 - 4 мільйони доларів кожен. Зрозуміло, без урахування сум, відстібати НАВЕРХ, де теж чекають-не дочекаються початку платній телевізійної ери. На думку фахівців, з якими я радився при написанні статті, ці цифри занижені, щонайменше, в два рази.
Але це все дурниця, негоже рахувати гроші в чужих кишенях (навіть якщо вони наші), краще подивимося, якими телеканалами нас ощасливлять в заповітному платному пакеті. У медіахолдинг "Україна" входять телеканали "Україна", "Футбол"; в StarlightMedia - канали СТБ, ICTV, "Новий канал", М1, М2 і OTV; в Inter Media Group - канали "Інтер", "НТН", "Ентер фільм", "Піксель", "К1", "К2", "Мега"; в 1 +1 Media - канали "1 +1", "2 +2", ТЕТ, "Плюсплюс". Такий собі телевізійний Клондайк, в якому каналів багато, а дивитися нічого. Втім, на безриб'ї ...
Але вибору, схоже, у нас немає; ситуація "нікуди не дінешся - закохаєшся і одружишся". І якщо від нав'язливого телесервісу вже не піти, автор цих рядків, порадившись з друзями, сусідами і знайомими, від імені всієї фокус-групи відповідально заявляє: ми згодні платити хоч 8 гривень, хоч 1 долар щомісяця і без запізнень, якщо виробники телеконтенту приймуть наші скромні побажання:
К "1 +1 Media" - більше показувати у випусках новин аварій, катастроф, автонаїзду, бійок, пригод з летальним результатом та іншу Надзвичайщина, щоб телеглядачі могли зрадіти, що сидять, живісінька, будинки на піл, а не упокоїлися на екрані. А то всі ці жахи займають всього 90% новин, чого простій людині для повного щастя явно недостатньо.
Заздрий грошей - різко збільште кількість рекламних роликів, давши, нарешті, телеглядачеві можливість ними досхочу насолодитися. Хто сказав, що рекламу треба показувати якихось 10-15 хвилин підряд? За свої гроші ми маємо право вимагати, щоб цей час було збільшено в 2 - 3 рази. Врахуйте це!
Потім, чи не занадто мало на українських телеканалах українського ж контенту? З ранку до вечора невтомно крутяться жалюгідні переспіви російського телебачення. Звичайно, ніхто не заперечує великої роботи з нанесення українських титрів на запозичені серіали, на що йдуть значні кошти і, мабуть, небезпідставно. Бо кожному ясно, що диктується це вищими інтересами. І справді: з одного боку, десятки мільйонів українців, мабуть, ніколи не чули російської мови, - як їм, нещасним, зрозуміти всю гидоту російських бандитів і продажність російської поліції?! Не в приклад української - яка поліцією ще не стала, зате своєї бойовитість - за різними Врадіївка - здобув гучну славу далеко за межами невтішної Неньки.
З іншого боку, титри українською вирішують питання створення нових робочих місць, який зараз, як ніколи актуальний: треба ж працевлаштувати армаду філологів, випускників педуніверситетів, як вогню біжать від роботи в школі. Ось і отримують безробітні образованца стабільну трудову зайнятість в якості перекладачів. Іншими словами, як каже відомий одесит, "стан запору при активно діючому травленні, коли на кухні кипить бурхлива діяльність, от тільки пожерти нічого ...", - у нас триває.
І останнє. Якщо комусь здається, що введення нашими олігархами платного телебачення означає їх перехід від непосильної благодійності до законного бізнесу, то він глибоко помиляється. Ми живемо в унікальній країні, де благодійництво бідні, утримуючи на своїй шиї багатих. А те, що останні хочуть все більше і більше, свідчить про здоровий апетиті, помноженому на нахабство і безкарність. Коли не бажають або бояться відбивати загребущі руки - їх залишається золотити, та й тільки.