Вони повертаються?!
Віртуальний меморіал загиблих борців за українську незалежність: вшануйте Героїв хвилиною вашої уваги!
![Вони повертаються?!](https://cdn.obozrevatel.com/news/img/newspreview-default-thin.jpg?size=1944x924)
Саме в такому дусі витримана нова телереклама блоку "Наша Україна": бандити повертаються, терміново потрібно захищати ідеали революції! Захищати ідеали - це, звичайно, правильно. Але спочатку хотілося б зрозуміти, хто і куди повертається і що, власне, нам треба захищати.
На "чесні вибори" потрібно згоду?
Остання заява "Нашої України" щодо наміру Партії регіонів застосовувати адмінресурс вводить в стан деякої розгубленості. Що це за влада (нехай хоч тричі чесна), яка не в змозі припинити використання опонентами не просто нечесних методів, а саме адміністративного ресурсу?
Причому адже влада у нас представлена ??саме "Нашої України", в партії якої входить і прем'єр, і значна частина (якщо не більшість) глав адмністрацій ... Або НУ до такої міри не довіряє донецьким і луганським губернаторам? Дивно ... А хоч президенту, який їх призначив, вона довіряє?
Втім, це все - дріб'язкові причіпки. Куди більш важливі інші моменти. По-перше, ПР звинувачується не в якихось конкретних фактах, які можуть навести на думку про можливість використання адмінресурсу, а в тому, що партія ... відмовилася приєднатися до запропонованого президентом угодою про чесні вибори!
Відверто кажучи, я завжди був противником подібних угод. Просто тому, що досить диким виглядає документ, в якому кандидати клянуться виконувати закон. Тобто - Не приєдналися або вийшли з угоди кандидати за замовчуванням вважаються порушниками. Причому не "конвенції", а закону. Цікаво, який сенс підписувати такого роду угоди з людьми, які заздалегідь, причому - абсолютно бездоказово вважають тебе "бандитом"? Завжди дивувався людям, які так себе не поважають ...
По-друге, оскільки претензія звернена до опозиційної партії, формально відлученою від органів виконавчої влади, можна зробити висновок, що "Наша Україна" визнала факт - адміністративним ресурсом може володіти не тільки голова районної адміністрації.
Це прогрес, бо раніше можливість наявності адмінресурсу у народного депутата, керівника підприємства або сільського голови заперечувалася начисто. Разом із звинуваченнями в тому, що сама "Наша Україна" не соромилася застосовувати адмінресурс і "коригувати" результати виборів у 2002 і 2004 роках в областях Західної України. Здається, автори заяви про таку можливість не подумали ...
"Цар-визволителів видав маніфест ..."
Так, пам'ятається, починався вельми критичний до Миколі Олександровичу Романову агітстішок 1905 року. Приблизно такі ж думки виникають у зв'язку з "унікальним" документом - указом Президента "Про забезпечення проведення демократичних, чесних і прозорих виборів 2006 року".
Не будемо обговорювати конституційність указу. Зрештою, Конституція (навіть і після реформи) припускає право Президента на видання обов'язкових для виконання указів.
Хоча указ, формально, присвячений боротьбі з адмінресурсом, в тексті ніяких заходів для боротьби проти адмінресурсу і фальсифікацій не виявляється. Присутні тільки благі побажання, які навіть незрозуміло як, власне, виконувати. Хоча, можливо, глава Харківської ОДА, завіс обласний центр бігборамі із зображенням себе коханого і закликом підтримати "Нашу Україну", знайде в указі дещо цікаве ...
Водночас, ігноруються такі, наприклад, непривабливі факти, як використання міністром внутрішніх справ службової інформації для "розвінчання" політичних супротивників. Зате присутні норми, явно нездійсненні без застосування адмінресурсу.
Наприклад, у пункті 2 говориться про необхідність "створення рівних умов для роботи засобів масової інформації, незалежно від джерел їх фінансування, по (...) поширенню повної та об'єктивної інформації про політичні партії (...), неупередженого висвітлення їх політичної позиції та діяльності".
Тим часом це явне втручання в редакційну політику видань. Зрозуміло, що жодна партійна газета ("незалежно від джерел фінансування"!) Нічого очікувати висвітлювати політичну позицію протистоять їй політичних сил неупереджено. Її завдання прямо протилежна - дати партійним активістам матеріал для пропагандистської роботи.
У пункті 6, Президент дає вказівку МВС, СБУ і місцевій владі "вжити заходів щодо недопущення розповсюдження по час передвиборної агітації у будь-якій формі закликів до (...) порушення суверенітету і територіальної цілості держави". Між тим, ми чудово пам'ятаємо, що наш короткозорий президент навіть в окулярах не відрізняеться закликів до порушення територіальної цілісності від закликів вивчити можливість введення федеративного державного устрою, про що він в черговий раз нагадав у своїй промові з приводу річниці з дня інавгурації: "Я не дозволю жодній політичній силі працювати на розкол України, спекулювати на темах мови, релігії, федералізму чи сепаратизму "...
Правда, цікаво? Виходить, що указ про "чесні" вибори передбачає введення цензури з боку державних органів на характер висвітлення виборчої кампанії та обговорення певних тем в "незалежних" ЗМІ! При цьому всі наші інститути та діячі, ще недавно виявляли чудеса масового героїзму при захисті ЗМІ від "темників", як води в рот набрали ... І то правда - немає "темників", немає і цензури. Про справжню цензуру вони, при травоїдної-то кучмівської "Диктатурка", і не чули навіть ... А відповідно і дізнатися її не в змозі.
На цьому тлі можна не звертати уваги на думку соціологів, які стверджують, що указ орієнтований на підвищення явки (а фактично - на створення умов голосування пачками бюлетенів від імені перебувають на заробітках родичів) у західних областях України, де найбільшою підтримкою користується "Наша Україна" . Це, знаєте, просто дрібні витівки почесного голови НСНУ ...
Зрозуміло, і те, чому президентський указ дійсно став унікальним явищем в українських виборчих кампаніях. Видай такий указ Кучма - Україна вихором винесло б з ПАРЄ ... Правда, кучмівський указ, на відміну від указу Ющенка, могли, чого доброго, і виконати. І Конституція була інша, і глава держави був не в приклад авторитетнішими ...
І ще раз про 6-й статті
Втім, всі перли глави держави і його однодумців одним махом переплюнув Роман Безсмертний. 27 січня, на презентації програми НУ "Україна у нас одна", він сказав: "Українські партії досі є в основному передвиборними проектами. Якщо ми створимо на базі "Нашої України" дійсно народну партію, думаю, люди самі відмовляться від пропорційних виборів ".
Важко не визнати правоту Романа Петровича, особливо на тлі його ж скромності: зверніть увагу - він не вважає НСНУ "дійсно народної" партією! Поки що ...
Звичайно, Соціалістична партія, наприклад, - передвиборний проект. Ось уже 13 років як передвиборний проект ... Технологічний проект Соцінтерну, можна сказати ...
Але справа не в цьому, а в тому, що всі розмови по чесні вибори і демократію впираються в те, що один з вищих керівників провладної партії та аналогічного блоку прямо говорить про необхідність відновлення 6-й статті Конституції! Пам'ятаєте? "Керівною і спрямовуючою силою радянського суспільства, ядром його політичної системи, державних і громадських організацій є ...". Не пам'ятаєте? А даремно.
У нас вже була одна така "народна" партія, яка керувала всім і вся, абсолютно, при цьому, не потребуючи ні в інших партіях, ні в пропорційною виборчою системою. Я думав, що народна назва "НС-КПРС" - просто жарт. Виявилося - не зовсім.
І що дивно, ніхто, жодна жива душа з вчорашніх соратників В'ячеслава Чорновіла НЕ стрепенулася, що не провела екстрену прес-конференцію, що не вимагала від Юрія Єханурова не ганьбитися і прибрати заговорити керівника кампанії кудись подалі ... Чи дивно?
З поверненням!
Вражаюче, але факт: через 15 років після демократичної революції початку 90-х, через рік після "ще більш демократичною" "помаранчевої" революції, при п'ятивідсотковому рейтингу КПУ, Україна встала перед загрозою тоталітарного реваншу.
І не важливо, що люди, які цю загрозу представляють, ні за своїми поглядами, ні за своїми здібностями ніяк не годяться в лідери тоталітарної диктатури. Важливо, те, що фактичний керівник найвпливовішої партії країни (до речі, ставить метою європейську та євроатлантичну інтеграцію ...) може дозволити собі поміркувати про відновлення радянської системи! Причому, без жодних наслідків у вигляді, наприклад, негайного звільнення і огляду у психіатра ... Значить, міркувати на ці теми можна? І укази про те, як "правильно" використовувати адмінресурс, теж можна підписувати?
Так, можна! Просто тому, що Ющенко, при всіх своїх недоліках, досить чутливий до змін громадської думки і навряд чи дозволив собі кроки, які не могли б бути сприйняті суспільством.
Настрої суспільства також більш ніж характерні. Взяти, наприклад, визнаний "актив Майдану!" - "Пору". Звичайно, нинішня партія "Пора" має мало спільного з "громадянською акцією" Пора ", але видається цікавим спостерігати за тим, що цікавить пористів. А вони, нагадаю, послідовно цікавляться, чому досі не сидить той чи інший "кучміст" (хоча було б логічно запитати, про які "кучмістів" йдеться в той час, коли кучмівський прем'єр сидить у президентському кріслі?), Але не цікавляться ціною газу і схемами, за якими він поставляється ... І не цікавляться адмінресурсом. Їх, правда, вибачає те, що раніше вони адмінресурсом теж не цікавилися.
Тут не місце дослідити питання, що ж сталося з українським суспільством за 15 років, що зробило його знову сприйнятливим до бацили тоталітаризму. Але зробити висновок можна - нова, на словах - демократична, влада не лише нічого не зробила, щоб повернути суспільство до демократії, але й сама заразилася усвідомленням її "непотрібності". І підозрюю, що проблема характерна для всієї політичної еліти.
Василь Стоякін, Директор Центру політичного маркетингу