У Москві відкрили пам'ятник Людмилі Гурченко
Пам'ятник народній артистці СРСР Людмилі Гурченко на її могилі на Новодівичому кладовищі в Москві відкрили під музику з її останнього фільму і бурхливі оплески друзів і шанувальників актриси. "За останній рік скульптори Юрій Хоровський та Юрій Шабельников стали для мене найближчими людьми, їм вдалося зробити все так, як ми задумували з самого початку ", - сказав, відкриваючи пам'ятник, вдівець Гурченко Сергій Сенін. Монумент виконаний у двох кольорах: приблизно дві третини пам'ятника зроблені з білого мармуру, а його права частина - з чорного граніту. Також з білого мармуру виконано зображення молодої Людмили Гурченко майже в повний зріст. Підстава двометрового монументу зроблено з сірого каменю. Чорними літерами на білосніжному мармурі викладено ім'я артистки та дати її життя. На зворотному боці пам'ятника висічена фраза самої Гурченко: "Дорогі глядачі! Я живу і працюю для вас!". Пам'ятник, який до відкриття був укритий білим полотнищем, присутнім показали під музику з останнього фільму Гурченко "Строкаті сутінки", в якому вона виступила режисером , композитором і зіграла головну роль. Монумент високо оцінили друзі актриси. "Я не вірив, що вийде гідний її пам'ятник, навіть приїжджав сюди за кілька днів до відкриття. Але зараз дивлюся і розумію, що причепитися ні до чого", - сказав стиліст і співак Сергій Звєрєв, звертаючись до друзів артистки. За словами президента Академії російського телебачення Михайла Швидкого, йому важко було уявити цей день. "Гурченко і пам'ятник - це несумісно. Вона була живим втіленням мрії, і перша показала радянським жінкам, що можна бути щасливими", - сказав Швидкой. Музикант Стас Намін зазначив, що самої Людмилі Марківні сподобалося б неформальне дійство з музикою і промовами друзів, влаштоване її чоловіком Сергієм Сеніним. На церемонію відкриття монумента приїхали режисер Ельдар Рязанов, музикант Фелікс Ільїних, актор Олександр Ширвіндт, колишній мер рідного міста Гурченко Харкова Михайло Пилипчук і багато інших. Церемонія завершилася улюбленою піснею актриси "Московські вікна", під час виконання якої з колонок лунав голос самої Гурченко. Після закінчення офіційної частини до могили стали підходити шанувальники, які ще раз вшанували пам'ять улюбленої артистки. Людмила Гурченко померла 30 березня 2011 . Актрисі було 75 років - вона народилася 12 листопада 1935 року в Харкові. У 1958 році закінчила ВДІК. У 1956 році на екрани вийшла музична комедія Ельдара Рязанова "Карнавальна ніч", що зробила її знаменитою. Фільмографія актриси включає більше 80 стрічок. Серед її найбільш відомих робіт - ролі у фільмах "20 днів без війни", "П'ять вечорів", "Улюблена жінка механіка Гаврилова" (1982), "Вокзал для двох" (1983), "Любов і голуби" (1984). У 2000-ті роки вийшли такі фільми з її участю, як "Старі шкапи" (2000), "Жіноче щастя" (2001), "Карнавальна ніч-2, або П'ятдесят років потому" (2006). Гурченко виходила і на театральну сцену в спектаклях "Без хреста" (1963), "Голий король" (1965), "Вічно живі" (1966) в театрі "Современник"; "Дурочка" (1966) в Театрі кіноактора; "А чой-то ти у фраку?" (1991) в Школі сучасної п'єси; та багатьох інших. Вона нагороджена орденами "За заслуги перед Вітчизною" IV ступеня (2000) і III ступеня (2005) і почесним знаком "Суспільне визнання" (1998). Лауреат багатьох кінопремій. Актриса написала книги "Моє доросле дитинство", "Аплодисменти", "Балет життя", "Люся, стоп!". До самого останнього часу актриса продовжувала виступати на сцені і зніматися в кліпах.